Ne!
Daj no!
Hmm, Vincent.
Ne, ne, slaba ideja!
NE HRANITE MEDVEDOV
Vzemi samo kar rabiš, samo kar rabiš!
R.J.? -Ne?
-Luna ni polna. Zbudil si me en teden prezgodaj?
Oh, ne. Pa ne da si dovolj neumen, da mi poskušaš krasti?
Ubiti te bom moral. - Prosim, samo svojo družino
poskušam nahraniti. -Ti nimaš družine.
-Sem v družini enega.
Počakaj! Poglej, še vedno je v brlogu torej, tehnično, ni ukradeno.
-Oh ne!
Počasi. Ustavi se!
He, he, to je bilo blizu.
Vse lahko dobim nazaj! Res! Če me poješ, boš moral
vse najti sam, ampak lahko jaz, čisto vse.
-Moj rdeč voziček? -Še bolj rdeč.
-Moder hladilnik? -Ga imam na seznamu.
A mora biti moder? -Ja. In hočem moj 'Spuddies'.
Ljubim tisto reč, ker z 'Spuddijem' dovolj ni nikoli dovolj.
-Kako resnično! Boleče resnično. In še nekaj, prinesel ti bom
orjaški piknik paket, družinsko pakiranje. -To imajo?
-Prepričan sem. -V redu, R.J. Jaz grem nazaj spat.
Ko bo luna polna, se bom zbudil in vse moje stvari naj bodo
nazaj, kjer so bile. - Ampak to je samo en teden.
To je nemogoče za enega... En teden je odlično,
našel si bom pomagače. - Polna luna, vse moje stvari.
In ne poskušaj zbežati, ker te bom poiskal in ubil.
- Ne skrbi, prijatelj, uredil bom stvar. Čez en teden se bova temu še smejala.
ČEZ ŽIVO MEJO
CAMELOT - POT V BOLJŠE ŽIVLJENJE
Av! Mrzlo je, mrzlo. Točno tam, kjer nimam oklepa!
Pomlad...
To pomeni da je samo še 274 dni do zime!
Zbudite se vsi! Hibernacije je konec.
- Jutro! - Dobro jutro, Hammy.
- Lulat moram! - Ne v jezero kjer pijemo!
Pojdimo, še ostali, pomlad je tu! To pomeni da moramo na delo.
- Ah, končal! Ne, ne, čakaj!
Ajde, zbudite se! Nočem priti tja notri.
- Bolje da poslušate. Celo zimo sem nekaj zadrževala
in sedaj bo prišlo na dan.
- Hvala, Stella. - Ah, prostor pa lahko spraznim, Verne,
vsaj toliko pa lahko naredim.
- Dobro jutro, vsem skupaj, tako super jutro je.
- Ah, groza.
- Ne izgledaš preveč dobro okoli oči, draga.
- Beck in Quilla so se zbujali vsakih nekaj tednov,
in Spike me je ves čas zbadal. - No ja, tak je.
- Ja, najostrejši med njimi. - Veš kaj? Kaj pa če jaz prevzamem
dnevno izmeno? - Oh, Lou, to bi bilo super.
- V redu, otroci, slišali ste mamo. Sedaj pa poslušate mene.
Gremo v vrsto!
- Oh, tega sem se bal!
- Kje je hrana, je ostalo kaj hrane? Res sem lačen, a imamo še kaj?
- Pojedli smo vso hrano, Hammy, med zimo? Sedaj jo gremo iskat.
- Ah, seveda! Zakopal sem lešnike, vem kje so in jih grem iskat! Adijo.
- Ati, samo sneg je bil! - Ampak lahko bi bila zver.
- A ni igranje mrtvega malo, slabo? - Heather! Kolikokrat ti moram reči?
- To je tisto, kar oposumi delamo. Umremo.. zato da lahko živimo!
- Letos ti moramo poiskati dobrega moškega! - Dobrega moškega?
Dobrega moškega?! - Oh groza, pa smo spet tam.
- Zakaj vsi mislite da rabim moškega? Izgledam kot gnezno in smrdim po močvirju.
Torej, ko najdeš spodobnega moškega, ki ima rad otroke, in ne more vohati,
me pokliči.
- Oprostite! Ahem! - Glej, hrana!
- Torej, mislim da vsi veste kaj to pomeni? - Verne!
- Samo trenutek, Hammy. To pomeni da nas je 9 jagod
ločilo od stradanja. Oprostite, to je bilo malo pretirano.
Mislil sem od resne lakote. - Verne! - Nisem končal, Hammy.
Dobro jutro, Lou, Penny. - Hvala! - Hej, otroci.
Torej, kar vam želim povedati .. nisem končal, Hammy, če moraš
na stranišče samo pojdi! Torej, vse kar pravim je da je bilo blizu.
To leto moramo napolniti deblo... - Vse do vrha.
- Točno. Vse do vrha. Ker smo kaj? - Nabiralci!
- In kaj nabiramo? - Hrano!
- Super, Verne, res super. - V redu, Hammy. Kaj je?
- Kaj je kaj? - Kaj si nam hotel povedati?
- Oh, .. kaj je bilo, kaj? Čakaj! Na jeziku imam.
Ja, tam je čudna stvar, ki jo še nikoli nisem videl! Res strašno.
Sledite mi.
- V redu, sestanek sklican zaradi čudne, strašne stvari.
- Hmm, nabiralci?
- Hammy, katero čudno stvar... Oh, to čudno stvar.
- Nikoli se ne konča! Tudi tam se nikoli ne konča!
- Kaj je ta stvar? - Heater, ne!
- Strah me je! - Mene tudi, mama. - Je že v redu, to je samo...
Kaj je ta stvar, Lou? - Jaz.. no, to je.. Verne?
- No, očitno je neke vrste .. grm. - Veliko manj bi se bala,
če bi le vedela kako se imenuje. - Recimo mu Steve!
- Steve? - Lepo ime je.
- Steve se sliši lepo. - Ja, veliko manj me je strah Steve-a.
- Oh, velik in mogočen Steve. Kaj hočeš? - Mislim da ne more govoriti.
- Slišala sem, mladi mož! Takoj pridi sem. - OK.
- Hammy, pridi nazaj! - Ampak Steve je jezen!
- Mislim da je prišlo z druge strani. Poglejte, edini način da zvemo
kaj je to je da grem jaz pogledat.
- Steve je pojedel Verne! - V redu, Steve, sam si si to nakopal!
- Stella, ne! Ni me pojedel, samo padel sem.
Tja bom šel. Nihče naj se ne premakne!
Kaj je ta kraj?
Oh, pozdravljen, mali... kolega?
Zdravo?
- Operater, vam lahko pomagam?
- Ne, lahko govorim, saj samo vozim.
- Verne?
- Kaj je bilo tam? - Neki rožnati primati, prišli so ko smo spali.
Grozno je bilo, imeli so kolesa na nogah in te palce,
udarjali so me s temi palcami, kot v neki čudni igri.
- Moral bi umreti! Moral bi se vleči in umreti! - Ati!
- To še ni najhuje! Polovica gozda manjka. Drevesa in grmi.
Kar.. ni jih več!
- Groza! - Kako bomo dobili hrano?
- Ne vem. Ampak vem to. Vse bo v redu, če nihče ne prečka Steve-a.
- Imenuje se 'živa meja' in ni se je treba bati, dvoživi prijatelj.
To je pot v boljše življenje.
- V resnici sem plazilec, ampak saj veš to je pogosta napaka.
In ti si.. ? - Oh, kje so moje manire.
Jaz sem R.J. Prosim ne mislite da priskuškujem, ampak slišal sem
o čem govorite in vam lahko razjasnim kaj je ta situacija z živo mejo.
Poglejte. Kar je bilo včasih samo divjina, je sedaj 54 hektarjev
umetnega, klimatiziranega raja. Razen tele packe. Vi ste tukaj.
Ne, ne, to je dobra stvar. Vi hibernirate, ne?
Zberete veliko hrane za zimo. - Aha, napolnimo deblo!
- Hammy! - Res? To deblo? To ogromno deblo?
- Vse do vrha. - Ozzie!
- Naj vas vprašam. Koliko traja da napolnite deblo?
- 274 dni. - Au. vam je kdaj uspelo v enem tednu?
- To je nemogoče. - Ne, če sodelujemo, vidite?
Vi imate spretnost zbiranja, jaz vem kako, oni pa imajo hrano.
- Koliko hrane? - Veliko hrane. Ogromno hrane!
Hrana da sediš na njej. - No, veš, takšne hrana ne bomo jedli.
- Ne vem, meni se zdi da govori smiselno. Mislim da bi morali poslušati.
- Ja, meni je v redu posedena hrana. - Ne, ni. V repu me žgečka.
- Samo malo. V kaj te kaj? - Ko nekaj ni prav, me žgečka v repu
in naj ti povem, vse kar si do sedaj rekel spravlja moj rep ob pamet.
- Poslušaj, Verne, kajne? Tega se vam ni treba bati.
- No, pa se! Z dobrim razlogom, tole ni rojstno znamenje.
- Ah, to je zato ker si šel tja brez vodiča, Verne.
- Karkoli. Hvala, ker si se ustavil. Ne zanima nas.
- Ne zanim vas najbolj okusna hrana, ki se jo poskusili?
- Ne. - Daj no!
- Nas. Ne. Zanima.
- V redu, razumem, takšni ideji pač niste .. odprti.
- Kaj je TO?
- To, moj prijatelj, je magična kombinacija koruzne moke,
posušenega sira, BHA, BHT in dobrega starega MSG.
Tudi poimenovana 'čips'. Z okusom nacho sira.
- Ja, verne, ti so bili dobri! - Vse je dobro! In tja gremo nocoj.
- Dobrodošli v primestju.
- Mama, glej nas!
- Kako je z repom, Verne? - Poslušaj, če se komu kaj zgodi
boš ti osebno odgovoren! - Dobro se imajo. Odgovoren bom za to.
- Hej, Verne! Vzel sem nekaj trave iz mojih bodic za primerjavo.
Poglej to! Trava je tu bolj zelena.
- Verne, a si prepričan da si prišel na isto mesto?
- Ja, ker rakun pravi... - V redu, dovolj o njem.
Pač zna nekaj trikov, saj ni kot da hodi po vodi.
- Hej, vsi, semkaj za hrano.
- Kaj je to? - To je S.U.V.
Ljudje jih vozijo, ker počasi izgubljajo sposobnost hoje.
- Groza, tako je velik. - Koliko ljudi gre notri?
- Običajno.. en.
- Zdravo, tukaj Glady Sharp. Vaša predsednica? Druščine lastnikov?
- Ne skrbite, to je samo človek. Ravno tako se nas bojijo
kot se mi bojimo njih.
- Torej, če vas človek slučajno vidi se samo uležite in se
dobro poližite. To jim je všeč!
- ... lastniški pravilnik, ki ste ga podpisali pravi da mora biti trava
3cm visoka, ampak glede na moje ravnilo je vaša 4cm.
- A lahko samo vzamemo hrano in gremo? A jo sploh imajo?
- Niste videli? V škatli je bila. Vedno imajo hrano s sabo.
Mi jemo,zato da živimo, oni pa živijo zato da jejo.
Naj vam pokažem kaj mislim.
[manjka prevod]
Ljudje na kavču vegetirajo.
To je naprava, s katero pokličejo hrano.
To je en izmed mnogih glasov hrane. To je portal za podajanje hrane.
To je eno izmed vozil za dostavo hrane.
Ljudje prinašajo hrano, odnašajo hrano, tovorijo hrano, vozijo hrano.
Tudi oblačijo hrano!
To hrano segreje, to hrano ohladi.
To .. nevem čemu to služi. Glejte, spet hrana!
Tisto je oltar, na katerem molijo hrano.
To pojejo, če so pojedli preveč.
S tem se znebijo krivde, da lahko pojejo še več.
Hrana, hrana, hrana, hrana!
Torej, mislite da imajo dovolj?
Ampak nimajo. Ker za ljudi, dovolj ni nikoli dovolj.
In kaj storijo s hrano, ki jo ne pojedo?
Dajo jo v svetleče, srebrne posode, samo za nas.
Začnite!
To je plenica. In na temu se sedi.
Torej, kaj mislite?Sem imel prav, ali sem imel prav?
In tole so samo ostanki. Čakajte da vidite kaj pride v škatlah.
Pravim vas, poslušajte me, in v enem tednu bomo nabrali dovolj
hrane, da nahranimo medveda!
Tako se reče.
- Stojte! Vsiljivci, vsiljivci! Spravite se stran, vsi!
- Kaj je narobe, srček?
- Kaj počnete? - Rekel si da...
- Ne, pozabite to! Bežite!
- Ste otroci v redu? Draga, ti?
- Vidite kaj mislim? O tem sem govoril. Ti ljudje nas nočejo zraven.
- Pa kaj, ustrašili smo jo in je pretirano reagirala.
Ni krize. - Ni krize? Oh, temu mi rečemo kriza.
- Pojdi no, pomisli na hrano. Bilo je vredno.
Tiste stvari so za umret!
Naj to povem še enkrat. - Ne. Za umret. To si zadel.
Poglej, mogoče se naše gozdno življenje zdi primitivno nekomu s torbo.
Ampak mislim da govorim za vso družino ko pravim
da nočemo imeti nič s čimerkoli za ograjo.
- Pojdite no! Niste še niti poskusili krofov.
Želite shraniti maščobo? To je način hranjenja maščobe.
Potili se boste čez zimo.
V redu, prespite to. Dobra ideja. Se bom vrnil.
Skoraj sem jih imel.
Čas je potekel, R.J. - Ampak imel sem še 6 dni.
Okej, 4 tačke, dlaka, .. še sem živ.
Ja!
Tukaj otroci, lubje za zajtrk. - Hočem krof!
- Jaz hočem pico.
- Okej, to je odlično. Res rabi nekaj žvečenja,
ampak to je bilo zelo zadovoljivo.
In mimogrede, v tem je tudi veliko vlaken.
- Moram priznati, to res izgleda okusno.
- Kaj ti počneš tukaj? - Pomagati vam želim
z vašim zbiranjem hrane.
Glej, Verne, včeraj si rekel besedo, začne se na d,
o tej tvoji klapi, se jo spomniš?
- Družina?
- Točno, točno. Veš, to se me je dotaknilo tukaj.
Veš, Verne, včasih sem imel vse to.
Moj prostor, obkrožen z ljubljenimi, univerzalni daljinec.
Ampak vse to je šlo stran zaradi incidenta z kosilnico.
- Oh, pridi sem!
- O moj bog.
- Groza, Verne. - Pomoč nam bi res koristila.
- Kosilnica, Verne. Kosilnica!
- To ni vaš problem. Kar šel bom.
To sem jaz, odhajam.
- V redu, v redu. Hej, R.J., lahko ostaneš.
- Juhu! Pridi sem! Vedel sem da se pod trdim oklepom
skriva mehak center.
Te lahko kličem 'stric Verne'? - Ja.
- Odlično. A lahko delam z Hammy-em? - A mi želiš poiskati lešnike?
- Zelo mikavno, Hammy, zelo mikavno! ampak najprej ti pokažem tole.
Ti je všeč tale piškot? Ta piškot je zanič!
- Ampak rad bi piškotek. - Počasi, počasi.
Vem kje lahko dobiva piškote tako drage, da jih dostavljajo
ljudje v uniformah.
- In Doyle-tova je rumena hiša. - Tam so!
Ameriški najbolj priljubljeni piškoti. In ugani kaj, vsi so tvoji!
Počakaj, Hamilton, všeč mi je tvoja energija, ampak ne moreš
jih vzeti. - Ravno si rekel da so moji.
- Bodo, če uspešno združiva tvojo divjo energijo z mojim
briljantnim načrtom. Si z mano, fant?
- Jaz, jaz jaz... - V očeh ti vidim. Pridi.
- Hej! Ne dotikaj se piškotov! Moji so!
Ta tip ne pride, a ne? Nočem da pride.
- Oh, še toliko dela imam. Stopi v mojo pisarno.
Kar želiva doseči je divja, stekla veverica. Lahko to narediš?
- Am. Oprostite. - Da.. Hammy?
- Steklena veverica ne bo divjala, ker se ne more premikati.
- Stekla, ne steklena.
Torej, najprej razmršiva dlako.
Pokaži mi tisti divji pogled v očeh.
- Oh, oh, lahko odrigam abecedo.
- Hammy! Res rabim da se fokusiraš, ok? - OK.
- Aha, lepo!
- Hammy?
- Opravljeno! Zdaj pa pojdi. Takoj za tabo bom.
- Jaz sem ponorela stekla veverica. Hočem svoje piškote!
- Steklina! - Hej, deluje!
- Za tabo! - Vem, takoj za mano...
- Imam jo! Ne, ne, ne!
- Odidi, samo odidi tokrat! - Kaj se tu dogaja?
A je tisto Hammy? - Vse je pod nadzorom, pojdi nazaj.
- Temu rečeš pod nadzorom? On je pod napadom.
- Dela! - Prihajam, Hammy!
- Verne, kaj počneš, pazi!
- Imam ga, bodi pri miru!
Nagravžno! O moj bog.
- Verne, to je bilo čudovito. Naravni talent imaš.
Oziroma reči bi moral 'el Naturelle'.
Hammy, super si bil, prijatelj. Še jaz sem bil prestrašen.
Hotel sem te že sam tepsti s knjigo.
Seveda, saj si ti Hammy!
- Tam, tam je bilo! Tam nas je napadla veverica.
In bila je neka čudna dvoživa stvar.
- Plazilec.
- Je že v redu, dekleta, pojdita notri, vzemita piškot,
prižgita TV in se pomirita. - Hvala mama!
- Oprosti, Janice, a sem slišala stekla veverica?
- Ah, mislim da so pretiravale. - Kaj pa če niso?
Kaj če imamo epidemijo? Tekli nam bodo okoli,
širili bolezni in znižali vrednosti zemljišča?
- Ja. V pečici imam kaserolo, moram iti.
- V redu,poskrbi za kaserolo, jaz pa bom skrbela
glede konca našega miru in tišine!
- To je prav, ne prerivajte se, dovolj je za vse.
Tu imam škatlo zate Penny. - Groza je to dobro.
Otroci, pojejte. Vse kar je tako dobro mora biti
zdravo za vas.
- Čutite hrumenje na dnu lobanje? - Ja!
- Temu se reče preveč sladkorja. Zaradi tega ljudje ne
hibernirajo pozimi. Dodajte še malo tega in kar vam
običajno vzame celo poletje bomo opravili v enem tednu.
- Čakaj, Hammy, zadnja stvar, ki jo ti rabiš je kofein.
Tako je prav, vzemite, ker to, prijatelji, je šele začetek.
- Kaj?
- Preberite in se zjokajte!
- Halo? Rabim vse posle v imeniku ki so označeni kot iztrebljevalec.
- Ozzie!
Oh ne!
- Se ga lahko dotaknem? - Ne! Uboga živalca.
- Debbie, ne spomnim se da bi odobrila skupine
večje od enega na cesti.. Ah!
- Timi, prinesi lopato iz avta.
- Ah, luči ugašajo, udi mrtvijo..
- Oh ne.
- Mati, a si to ti, ki me kličeš k luči?
Moram iti proti luči.
- Kaj misliš da počne? - Mogoče smo mu zbili možgane.
- Pravim ti, tokrat si šel predaleč. Pojdimo in pusti to.
- Dobro si ujel, Verne.
- Nevaren si! Nor si!
- Nasvidenje, kruti svet! Vrtnica!
- Se ga lahko sedaj dotaknem? - Ne!
- Vidite, točno zaradi tega sem poklicala iztrebljevalca.
Da jih pobije preden se jim zgodi kaj podobnega.
- Pojdite stran, vsi, takoj! - Seveda, primite ročke.
- Mislim da je nekdo poklical glede problema z živalmi?
Rešitev stoji pred vami. Dwayne je tukaj.
- Kje ste bili? Jutri prirejam zabavo in do zdaj je Debbijin
avto pobil več živali kot vi. - Pomirite se, sestra.
Osebno vam zagotavljam da na vaši zabavi ne bo živega bitja.
Verminator je na delu!
- Pusti, pusti!
- Kaj imamo tukaj? [latinsko ime] Približno 5kg, samec.
- Mislim da je mrtev. - Res, a imate diplomo
podjetja Vermtec? Po moje hoče, da bi mislili da je mrtev.
- To je to, pohitite!
- Upam da ga ne boli. Aah! Ubijte ga, ubijte ga!
- Hvala, ker ste prišli, bili ste dobra publika.
- V redu. S čim imam opravka tu? Oposum, jež, dihur,
veverica, rakun, dvoživka.
- Plazilec!
- Ne. Plazilec.
- Super predstava, kolega! - Več kot super.
Očarani so bili, neverjeten si bil!
- Oče. Samo hotela sem reči, da je bilo to zelo dobro.
- Točke za Ozz-mana.
- Ampak ne pozabimo našega briljantnega vodstva, R.J.
- Hej, R.J. pridi sem, nekaj ti hočemo pokazati.
- Ja, seveda.
- Tukaj, v to smer. - Pridi, pohiti.
- Poglej to!
Tvoj novi dom.
- Tukaj imamo prostor zate. - To je zame?
- Ja. A je to podobno tistemu kar si imel prej?
- Ne, to ni podobno čemurkoli kar sem imel.
- Tukaj, jaz tega ne smem piti. - Hvala!
A je to moja torba? - Ja, prinesli smo jo sem,
da to ne bo več treba spati na tistem drevesu.
- Res?
- Hej R.J. poglej to. Priključili smo TV.
- Jaz sem priključil anteno. - Več kot tisoč kanalov lovimo.
- Lahko vzameš daljinca, preden ga dobi moj oče?
- Univerzalni daljinec? To je lepo, prijatelji.
Res lepo.
SEDAJ SE VRAČAMO K 'VSILJIVEC MED NAMI'
SRAM BI TE MORALO BITI SPUSTILI SMO TE V DRUŽINO
IN TI SI NAM LAGAL...
DAL SEM TI SRCE, PA SI GA STRGALA NA MILJON KOŠČKOV.
ZRESNI SE, KEVIN, KER KO SE POČUTIŠ KOT HINAVEC
JE TO ZATO KER SI. PRIZNAJ DA SI HINAVEC.
- Hinavec? Mislim da tip ni pravi zdravnik.
Kaj misliš, R.J.? R.J.?
- R.J., kaj počneš? Pregloboko se spuščaš!
Samo vzemi hrano in nahrani medveda.
Vzemi hrano, nahrani medveda.
Kje je hrana? Kje je hrana!? Kje je hrana!!
Ne!
Verne, kaj počneš? - Stvari spravljam nazaj kot so bile.
- Ne, nikar! Kaj če jaz odidem? V redu. Ti oditi, jaz
bom pa vrnil te stvari njihovim lastnikom.
- Kaj? Zakaj? - Zato! Razjezili smo ljudi.
Nočemo končati kot tisti zajec.
Zato vračam tole, da nas ne bojo ubili.
- Verne, ne razumeš! Te stvari rabimo.
- Ne jih ne.
- Ne moreš jih vzeti!
- Ja, lahko!
- Spusti! - Ti spusti!
- To moram dobiti! - Ne!
- Verne, premikaj se počasi, govori potihem in pojdi za mano.
- Kaj? - Šššš!
- Ne! - Šššš!
- Ne, ne bom ti spet nasedel.
Ne vem kaj hočeš, ampak cel oklep me žgečka.
In veš kaj? Tokrat ga bom upošteval in se postavil na noge!
- Igra?
- Igra!
- Igrajva se!
- Sedi! K nogi!
Tako je prav, Verne! Reši hrano, jaz se bom pa znebil psa.
Vsa hrana ti pada! Ujemi!
Glej, hrana!
Glej, ljudi! Igraj se z njimi!
- V redu sem, nič mi ni.
- Verne! Odtakni verigo!
- Igra!
- Ne! Ja!
- Verne, rekel sem ti da odtakneš verigo!
- ... kante za smeti ne smejo biti na...
- Ti hudič!
- Ne!
- Verne, si v redu? Pomagaj mi, Ozz. - Seveda, seveda!
- Kaj se je zgodilo? - Šla je, hrana. Šla!
- Kaj? Kako je šla? - Vprašaj njega!
- Verne?
- Vrnil sem jo pravim lastnikom. - Kaj?
- Delali smo kot nori, veš? Res veliko. In hrana je bila...
saj veš, in ti si .. karkoli!
- Ja, Verne, kaj si razmišljal? Deblo je bilo polno.
- Polno smeti!
- Kaj torej praviš? Hrana, ki jo zberemo na naš način
ni tako dobra kot hrana, ki jo zberemo na tvoj način?
- Vaš način? Misliš njegov način? Ne morete videti da vas
R.J. samo izkorišča? - Verne! Sram te bodi.
R.J. nebi storil kaj takega. - Morate mi verjeti!
Ne razumete da je nekaj narobe s tem tipom? V repu
me žgečka vsakič ko se mu približam.
- Torej naj bi bili lačni, ker ti rit vibrira?
Začenjam misliti da je to žgečkanje samo zavist.
- Zavist? Nanj? - Ja, on sprejema prihodnost,
ti pa nas držiš nazaj!
- Ja, jaz vas držim nazaj, pred izumrtjem.
Vidiš kaj si naredil tukaj? Če bi poslušali polovico
tistega, kar jim govoriš ti, bi bili v enem tednu mrtvi.
Samo izkoristiti jih hočeš, ker so preneumni da bi vedeli.
- Nisem neumen.
- Nisem mislil ..mislim sem 'nepoučeni'.
Tja gremo. Pojdimo, saj veste da nisem tako mislil.
Ne delajte tega. Stella? Ozzie?
Hammy? Saj veš da nisem... Hammy?
- Nisem neumen.
Lahko noč, stric R.J. - Lahko noč, fant.
- Luna je polna, R.J. Vidimo se zjutraj.
- Imam te!
- Je opravljeno? - Potrjeno.
- Ste postavili tudi tega? De-pelter Turbo?
- Tisti je prepovedan. Ilegalen je v vseh državah, razen Teksasu.
- Ne zanima me če je proti Ženevski konvenciji, hočem ga.
- Se mi je zdelo da boste, zato sem ga namestil.
Adijo, živalska infestacija.
- Kaj sem storil?
- Nebi smel vzeti vse tiste hrane. - Kaj?
- Nebi smel vzeti hrane. Poskušal sem samo stvari spraviti nazaj
kot so bile.
Samo previden sem bil. To sem, naravno oprezen.
Celo v svojem oklepu nisem bil povsod.
Ti, po drugi strani, si kul in nor in neustrašen.
Mislim da imajo prav. Samo ljubosumen sem.
- Verne, verjemi. Name ne bi smel biti ljubosumen.
Tukaj imaš dobro stvar. Poskušaš samo storiti
kar je najbolje za tvojo družino.
- Mislim da si ti najbolje zanje zdaj.
- Kaj pa tvoj rep?
- Moja glava pravi naj poslušam rep, rep pa pravi naj poslušam glavo.
Končam z želodčnimi problemi.
Zato moraš biti ti glavni zdaj.
- Ne veš zares kaj se tu dogaja.
- Ti pa veš, kje je problem?
- Tole, Verne, je problem, vidiš tole?
- Poslušam.
- Samo .. počakaj sekundo.
- Ste vi gospa, ki prireja zabavo?
- Ja, tukaj na desno. Tamso zaščitni škornji
ki si jih nataknete preko čevljev.
- Ja! Ja.
- Kaj je to?
- Kaj? Ah, to .. je seznam vseh stvari, ki si jih izgubil.
- Res? - Veliko stvari, seznam je dolg.
- Si pa res organiziran, dobro opravljeno.
- Ampak veš kaj? Poznam kraj, ki je tako poln hrane
da lahko vse povrnemo v eni noči.
- Super. Pojdimo. Kje je?
- V tisti hiši. - Kaj?
- Kakšen je namen te reči?
- Samo pošlji ga dol.
- Kar Verne poskuša reči je.. težko je to povedati z eno besedo.
- Žal mi je.
- Pridi sem!
- OK, poslušajte, tu je načrt.
Pasti so postavljene tu, tu, tu...
tu, tu ... in tu.
Tu, tu, tu, velika tam, in mogoče še nekaj tule.
- A je to vse? - Ne. Vse tukaj so rdeče luči.
vse v redu Verne? Nekam zelen si.
- Za trenutek sem omedlel, ampak razumem idejo.
So luči, pasti, mogoče bom moral zamenjati oklep.
- OK, to smo mi. - Sem lahko jaz avto?
- Jaz hočem biti avto. - Jaz sem avto!
Ti bodi čevelj. - Čevelj je dolgcajt.
- Zakaj nisi tisti stilski likalnik?
- Hej! Ni pomembno! Poleg tega, sem jaz avto.
Jaz sem vedno avto.
Načrt deluje v treh korakih.
Prvi korak: Ugasnimo luči.
Drugi korak: Pridemo notri.
Tretji korak: Pobegnemo z goro hrane.
- Ampak ta kraj je kot trdnjava zidovi visoki, vrata nevlomljiva.
Kako pridemo notri?
- Ovratnica je ključ.
Dobesedno, ovratnica je kot ključ ki odpre vrata..
- In kaj? Misliš da ti jo bo kar dal?
- Ne meni, moja osvajalka src, tebi.
- Njej? - Meni?
- Ti, Stella, boš prepričala mačka da ti da ovratnico.
Uporabila boš svoj...
- .. smrad. - .. tvoj šarm.
- Ha ha. Je bilo to naglas?
- Glej, rakun, mogoče ti maska moti pogled, ampak
če še nisi opazil, jaz sem dihurka.
- Na zunaj, mogoče, ampak jaz gledam notri in vidim lisico.
Vse kar moramo storiti je da jo spravimo ven.
Škarje! - Škarje? Čakaj...
- Premog! - Premog?
- Osvežilec zraka! - Paradižnikov sok.
- Čep! - Čep? Da si nebi drznil...
- Rekord, to!
- Še ena stvar. Ustavite se. To je to.
Dame in gospodje, naše delo je končano.
- Oh moj ... - Ona je kot...
- Kaj?
Oh.
- V redu, klapa, to je to. Notri gremo.
- Ne že spet. Te reči so tako žive.
Preklet bodi, oblikovalec plastike.
- OK, Hammy...
- Pojdi, pojdi.
Ne, ne, ne!
Hammy! Rekel sem ti da je tisti piškot zanič.
- Ampak rad imam piškot.
- Kaj se dogaja? - Je vse v redu?
- Tukaj smo. Pojdi Hammy, pojdi. Sledi rdeči piki.
To je to, tam je. Ujemi jo.
Ujemi jo, mali norček.
Bingo! OK, korak 2.
- Mislil sem da bomo do zdaj že mrtvi, to gre super.
- OK, lepotica, ti si na vrsti.
- Upam da je to neumen maček.
- Zvok! Zdaj!
- Morala bi biti mačka! Mogoče je mačku všeč krava.
- Kdo gre tam?
- Ti si mačka.
- Ti si mačka!
Mislim, jaz sem mačka.
- Ja, seveda, šic. Spravi se stran.
Moja lastnica ne hrani navadnih potepuhov.
- Navadnih potepuhov? V redu, sam si prosil...
- Dobi ovratnico! - Hej, to je lepa ovratnica.
Lahko pogledam? - Ne, ne, ne! Ne prihajaj bliže.
Me smem biti tako blizu bitja iz gozda.
Stran s tvojo umazanijo!
- Umazanijo? Umazanijo!?
- Oh groza, pa gremo.
- To je to. Vrh glave imam da me vsak enkrat pogleda
in nato zbeži, ker misli da sem umazana.
No, zate imam novice. Nisem se vsa pripravila, da mi
nek prehranjen kup dlake reče da je predober zame.
Ličila imam na riti, sploh nočeš slišati o čepu!
- Ustavi se! Nihče še ni tako govoril z mano.
Pogumno je.
Všeč mi je.
- Verjemi mi, tega je še več, .. kosmatinec.
- V redu, ekipa, pojdimo.
- Močna si, tvoj duh prevlada vse.
- Kaj misliš s tem? - Tvoje oči ...
- Moje oči? - Luminozne so.
- Luminozne? Presneto!
- Veste kaj? Mislim da sem pri tem delu omedlel.
A so majhni čevlji in avtomobilčki prišli v hišo?
- Torej, imaš ime? - Ja. Perzijsko ime je
ker sem perzijec. Rodil sem se kot
Princ Tigerius Mahmud Šah-Baz.
- Oh, to pa je zalogaj. Te lahko kličem samo 'Tiger'?
- Živali so v hiši.
Ja!
OK, vsi na svoja mesta! - Že gremo.
- Ni prijema, ni prijema! - Hammy! Manj krempljev, več blazinic.
- Ah, OK.
To je bolelo!
- Kaj je bilo to? - Samo moje srce, poslušaj!
- Semkaj, semkaj!
- OK, dobro je. Nazaj na delo.
- Tukaj imaš. - Ujemi.
- O fant.
- Ja! Uspelo nam bo.
- Moj oče je imel posebej raven obraz.
Tako lep je bil, da je komaj dihal.
- Zanimivo.
- Znotraj imam stopničasto stvar za plezanje in brušenje
krempljev, pridi, pokazal ti bom.
- Ne! Nisem ti še povedala o svojem življenju.
- Dobro, dobro nam gre.
- Kaj je to?
- To zjutraj spravi ljudi pokonci.
- Kam je šla?
- Na tla in ostanite tam!
- Ajde, iti moramo preden se vrne.
- Ne. Ne gremo brez tistih 'Spuddijev'.
- Kaj? - Lou, Penny, nazaj k TV.
Heather, poskrbi za človeka. - Sem na delu, R.J.
- Ne, Heather, čakaj.
- Žgečka me, žgečka! R.J., vagon je poln, pojdimo.
- Počakaj, Vincent, to bo trajalo samo sekundo.
- Vincent? - Kje?
- Kdo je Vincent?
- Ah, Verne, Vincent, spodrsnil mi je medved.
... jezik!
Potrpi z mano, sem mislil reči. Nikjer ni medveda.
- Luči se ugašajo, udi...
- Heather?
Oh, Heather!
- Na stopnicah imam mrtvo, belo podgano!
- Mislil sem da si mrtva.
- Naučila sem se od najboljšega, oče.
- To je moja punca.
- Pridi k meni! - Pohiteti moramo, ni veliko časa.
- Kaj se dogaja, R.J.? - Nič!
- Torej pojdimo, ker imamo kar rabimo.
- Ne, nimamo. - O čem govoriš?
Imamo več kot dovolj.
- Imam toliko dolgo, da dam tisti voziček hrane
morilskemu medvedu in če Spuddijev ni na meniju,
jaz bom! Zdaj me pa spusti!
- Kaj?
- Spusti me!
- Oprosti, iti moram!
- Stella? Stella! Kam greš? Stella!
Stella? - Glej, ni problem v tebi.
Ne bo šlo, ker sem...
- Dihur!
- Ja, to. Žal mi je ker moraš to videti.
- Ogenj!
- Smrad te ne moti?
- Ne. Ta obraz so gojili za lepoto.
Nič ne voham.
- Ne moreš vohati?
- K vratom, pojdimo, pojdimo!
Bežite!
- Zaplešimo! Zajčki!
- Pobegni, moja ljubezen!
- Bežite tja, ven!
- Buenos Dias, plazilec!
- Ravno ste bili iztrebljeni.
Vi pa smrdite.
- To je zato, ker ste jih spustili v mojo hišo!
- Nancy, nehaj trobiti. Tile bodo usmrčeni hitro in humano.
- Ne, ne humano. Kolikor nehumano je možno.
- V veselje mi je bilo sodelovati z vami.
- Kaj nam bo storil, mama?
- Ne vem, otrok.
- Nočem umreti, oče. Vsaj ne zares.
- Tam, tam, dragica, vse bo še dobro.
- Prav si imel o njem, Verne poslušati bi te morali.
Oprosti.
- Ne.
Vedel sem da mu ne moremo zaupati, a sem
nas vseeno spravil v to. Moral bi vedeti.
Vincent?
- Bil sem na poti da te ubijem, pa sem se ustavil in gledal.
Moram reči, tisto tam je lepa stvar.
To je najbolj zlobna, hinavska, sebična stvar,
kar sem jih videl. Prava klasika, R.J.
Ti dobiš hrano, oni pa plačajo.
Če boš tako nadaljeval, boš končal kot jaz.
Imel boš vse kar si boš želel.
- Ampak to sem že imel.
- Kaj? Njih? Komu lažeš?
Sam si rekel da si družina enega.
In vedno boš. Tako tipi kot ti in jaz preživimo.
Pa kaj če se je nekaj zgub ranilo, to je življenje.
Verjemi mi, ne rabiš jih.
- Pravzaprav jih.
In sedaj oni res rabijo mene.
Zato jaz rabim tole.
- R.J.!
- Ti hinavski... - Stella, rešujem vas!
- ..tako močno te bom zaplinila, da bodo še tvoji vnuki smrdeli.
- Kaj praviš?
Med?
A! Medo!
- Nimamo nadzora! - Mi lahko vozimo.
- Čisto enako je kot v Avtomobilskem Umoru 3.
-Spustite me notri!
PROSIM, IZBERITE CILJ.
- Pelji nas domov, pelji nas k deblu!
PREJŠNJI CILZ IZBRAN.
NAREDITE LEGALEN 180 STOPINJSKI ZAVOJ.
- Dobiš!
- Hammy, spusti me notri! - Ne poslušam te, R.J.
- Otroci, znebite se medveda!
- Katera orožja imamo? - Imamo kladivo!
- Kul!
- Hvala, ja... hej, spustite me notri!
- Ne, zvitorepi šarlatan!
- Ozzie? - Samo pomagati nam poskuša.
Spustite ga notri.
- Po tem kar nam je naredil? - Ampak saj se je vrnil.
- In pripeljal medveda.
- Hej! Ne prepirajte se medtem ko vozimo.
- Obrnili bomo kombi, gospod!
- On je začel.
- Pravim vas, samo pomagati nam poskuša. Res.
- Ampak, Verne, ti si vedno govoril naj zaupamo svojemu repu.
- Sedaj me ne žgečka.
- Ah, zakaj nisi rekel?
- Hej! Hvala!
- Mrtev si, R.J. in tvoji prijatelji so naslednji.
TAKOJ ZAVIJTE LEVO.
- Bonus točke!
R.J.!
Rekord!
PRISPELI STE NA CILJ.
- Pojdite, iti moramo.
- Au, stara poškodba pri Jazz plesu!
- Pojdi, pojdi..
Lou? Penny? So otroci tu? Hammy?
- Geri klovn.
- Kosilnica, Verne, kosilnica!
- Pokažite se, podgane!
- Radi bi žurali, kaj? V redu, pa zaplešimo!
- Otroci! Pazite!
- Dovolj mi je!
Verne, pelji vse na varno, jaz ga bom zamotil.
- A si nor? Ubil te bo. - Mene hoče, poskrbi za družino, Verne.
- To nameravam. Za vso družino!
Mora biti nekaj, kar lahko naredimo.
- Ni časa!
- Hammy!
- Hej, Vincent. Imel si prav. S 'Spuddijem'
dovolj enostavno ni dovolj.
- R.J.
- Zdaj, Hammy, pojdi! Pojdi!
To je.. - De-Pelter turbo.
Pripravite se na veliko bolečine.
Oh ne, ne, ne!
Pridi sem, Hammy, pridi. Genij, si, moj fant.
- Oh, hvala!
- In Verne? Nikoli ne popravi oklepa.
- Veseli me da ti je všeč. Snemi ga in ga vrni!
- Pa gremo, v Rocky-e, dimko.
- Saj veste da je bil to De-Pelter turbo.
- Policist, prosim, to je verminator, on mi ga je prodal.
To nima nič opraviti z mano!
- Hej, bil je na vašem vrtu, vaše ime je na pogodbi
lahko se boste pogovarjali s sodnikom.
- Ne, nisem kriva! Pustite me.
Ne morete me aretirati, sem predsednica društva
lastnikov zemljišč.
- Ujemite jo!
- Pobegnila bo!
Primite jo!
- Igra?
- Oh, ne, ne, ne!
- Delovalo je, delovalo!
- Stella! Stella! - Tukaj čez, Tiger!
- Oh Stella!
Torej to so gozdovi?
Všeč mi je. - Pridi, fant, z mano greš.
- Veš, R.J. samo da boš vedel.
Če bi nam rekel da je bila vsa ta hrana
za jeznega medveda, bi ti jo dali.
- Res? - Ja, to počnejo družine.
Pomagajo drug drugemu.
- Nikoli nisem imel kaj podobnega.
- Vem. Ampak verjemi mi, tole je pot do boljšega življenja.
- Želim si, da bi mi to prej povedal.
- Ja no, to je slaba komunikacija.
Tudi nekaj kar počnejo družine.
Torej, kaj praviš. Hočeš biti del družine?
- Oh, pridi sem. Pridi sem.
- Dobrodošel v družini.
- Kakšen prvi teden pomladi je bil!
Počakajte trenutek, to pomeni da je samo
še 267 dni do zime. Kaj bomo s hrano?
- Ja, Hammy?
- Napolnil sem deblo!
Glejte! Našel sem svoje lešnike.